<?xml version='1.0' encoding='utf-8'?>
<base type="string">
  <tags>
    <tag language="Deutsch"></tag>
  </tags>
  <strings>
    <string id="5djtBrHj" text="Sultán"></string>
    <string id="aEfsyVH4" text="Mnohé z nejstarších rodin impéria žijí na severu. Přišli jako markrabata, kteří od svých kolegů v senátu obdrželi obrovské pozemky, aby drželi na uzdě &quot;pokojené&quot; kmeny severu a chránili hranice před battanianskými, sturgijskými a khuzajtskými útočníky. Vysušili bažiny a proměnili říční nivy na pole pšenice. Káceli lesy a kopce proměnili na pastviny. Republika se však změnila v impérium a císaři potřebovali stále více peněz a země, aby odměnili své věrné vojáky. Místní šlechta začala mít obavy, že by jejich pozemky jednou mohl zkonfiskovat tyran bez peněz. Následně se během dlouhotrvající občanské války v impériu stali vášnivými zastánci Lucona, který považuje senát ustavený majiteli půdy za nejvyšší autoritu a imperátora za služebníka senátu."></string>
    <string id="afvM7XpQ" text="Vysoký král"></string>
    <string id="bVihnRUu" text="Aliance malých království, která dnes tvoří knížectví Sturgia, vznikla teprve před stoletím. Jak na zálivech a jezerech severu začala vznikat prosperující města, kmenoví vůdci sjednali s Nory a dalšími dobrodruhy manželské svazky, aby podrobili své sousedy. Pod tlakem impéria si zvolili prince, který je měl vést v dobách válek, a tento úřad se postupem času stal dědičným. Avšak myšlenka monarchie se nezávislým bojarům nelíbila a pod povrchem sturgijské politiky tak vždy číhá nebezpečí povstání."></string>
    <string id="fGNdo1BK" text="Po staletí se kmeny Velké stepi na východ od impéria spokojovaly s nomádským způsobem života, který je vedl k loupežným nájezdům a obchodu v zemích impéria, aby se poté vrátily do své tradiční svobody. Před dvěma generacemi se však na dalekém východě stalo něco – možná změna myslí nebo příchod sice hrozivého, ale vzdáleného dobyvatele –, co rozhýbalo kočovné klany. Urkhun Khuzait vyvedl nomády z okolí impéria přes jeho východní hranici, přemohl města a založil chanát. Zdisciplinoval vzdorovité klany a přinutil je, aby se vydávaly do války jen na jeho příkaz, nikoli podle vlastní vůle. Po jeho smrti však duch jednoty, který probudil, opět upadl. Jeho potomci stále vládnou chanátu. Někteří vůdci Khuzaitů však pohrdají jeho mocí, zatímco jiní sní o tom, že se sami stanou chany."></string>
    <string id="FmbgPGBL" text="{.M}Velkokníže"></string>
    <string id="GbnlN6na" text="{.N}jižní{.ajs} {.N}impérium{.nn}{@HAS_ARTICLE}1{\@}{@Weak}{.N}jižní{.ajw} {.N}impérium{.nn}{\@}{@Type}1{\@}"></string>
    <string id="IudGLWQZ" text="Vlandijská monarchie byla založena Osricem Železnou paží, válečným vládcem, který dobyl západní pobřeží impéria a byl císaři uznán jako král ve mírové smlouvě. Na oplátku jmenoval své zástupce barony a hrabaty a vyměnil nadvládu nad jejich panství za jejich podporu v čase války. Někteří vlandijští králové se snažili rozšířit svou moc, jiní však dovolili baronům vést mezi sebou války, pokud v případě potřeby poskytli peníze a pracovní síly."></string>
    <string id="mOZsbV8j" text="Podle legendy přišli první Calradiáni jako vyhnanci ze zemí za západním oceánem na kontinent. Nicméně těžiště impéria se přesunulo na východ a jih, a původní jádro impéria bylo z větší části ztraceno ve prospěch Vlandijců. Západ dnešního impéria, teplá, zelená země plná dubových lesů a sopečných skal, byl ve velké míře dobyt palaiskými kmeny. Kmeny a calradiánští osadníci se postupně mísili, až byly staré jazyky a zvyky kmenů téměř úplně zapomenuty. Služba v legiích je tradičním způsobem úniku ze venkovské bídy. Mnozí ambiciózní generálové brali své nejvěrnější rekruty právě z tohoto regionu. Majitelé půdy zde v trvající občanské válce samozřejmě podporují Garia, ochránce vojáků a jejich zájmů."></string>
    <string id="nsDj8Qxl" text="{.N}severní{.ajs} {.N}impérium{.nn}{@HAS_ARTICLE}1{\@}{@Weak}{.N}severní{.ajw} {.N}impérium{.nn}{\@}{@Type}1{\@}"></string>
    <string id="OoHhCa11" text="Senátor"></string>
    <string id="qggtvf8Y" text="Impérium se vždy vyhýbalo vysílání legií do armádu požírající pouště Nahasa. Místo toho rozšířilo svou moc nad touto pohraniční oblastí tím, že si podmaňovalo vůdce klanů, kteří se nacházeli v nekonečném boji o moc. Kmeny, které si zajistily vládu nad oázami, byly impériem sponzorovány, aby chránily putující karavany, a díky tomu získaly bohatství. Ostatní byli zatlačeni zpět do pouště, kde chovali kozy a přepadávali karavany, aby si zajistili návrat. V současnosti Aserajové v souvislosti s úpadkem impéria vytvořili konfederaci řízenou sultánem zvoleným nejbohatšími klany, Banu Hulyan. Všichni však vědí, že to je jen krátká pauza v boji o moc, který se v pravý čas opět rozhoří."></string>
    <string id="UsbwPmYb" text="{.N}Sultanát{.nn}{@HAS_ARTICLE}1{\@} Aserajů"></string>
    <string id="Xtyb9Dyr" text="Země, které dnes tvoří jižní impérium, kdysi ovládaly hrdé, nezávislé městské státy. Kontrolovaly obchodní trasy přes Peraské moře a stepi. Poté, co pozvaly impérium do svých vnitřních sporů, byly postupně asimilovány, některé dohodou, jiné dobytím. Calradiánská šlechta uzavírala sňatky s knížaty obchodníků a náčelníky nomádů, z nichž mnozí tvrdili, že jsou potomky králů, hrdinů a polobohů z východních legend. V posledních generacích tato města vyrostla v nejbohatší a nejhustěji osídlená na celém kontinentu. Mnohé senátorské rodiny jinde byly podezřívavé, že lidé z jihu by někdy mohli zkusit učinit jednoho ze svých dědičným monarchou. Tento strach se zdá být oprávněný, protože jižní šlechta podporuje Rhageu, nekompromisní zastánkyni principu dynastie."></string>
    <string id="ZEmH0MwL" text="{.N}západní{.ajs} {.N}impérium{.nn}{@HAS_ARTICLE}1{\@}{@Weak}{.N}západní{.ajw} {.N}impérium{.nn}{\@}{@Type}1{\@}"></string>
    <string id="ZjaaAoxd" text="Od pradávna existuje v Battanii vysoký král, jehož korunovační obřad se koná na posvátném kopci Dunthanach. Když se však zeptáš battaniánského náčelníka, v čím &quot;království&quot; žije, rozhlédne se po svém trůnním sále, polích a pastvinách, po svém dobytku a svých stoupencích a odpoví: &quot;Ve svém, samozřejmě.&quot; Teprve nedávno se vysoký králové pokoušejí podle vzoru impéria skutečně uplatnit svou moc. &quot;Takové vzpurné stvoření jako moji poddaní potřebuje ruku silného pastýře, aby nesklouzlo do rokle nebo nedopadlo jako kořist vlkovi,&quot; řekl jeden z posledních vysokých králů krátce před tím, než byl zrádným závistivým bratříčkem svázán a doveden do nejbližšího impériem ovládaného outpostu."></string>
  </strings>
</base>